Pohledů na to, jak by měl vypadat XC/maratonsko-trailový bike, je dnes mnoho. Britský Whyte přitom razí opravdu originální cestu, o které se dá říct, že je buď hodně napřed, nebo úplně mimo. Měli jsme možnost ho v redakci otestovat a tady jsou naše poznatky...
Donedávna končila nabídka celoodpružených kol u Whytu trailovým stotřicítkovým modelem, který patřil současně také mezi nejstarší modely v nabídce. Není tedy divu, že v rámci novinek, chystaných na sezonu 2019, se Whyte vytasil s novou stotřicítkou, ale překvapivě spolu s ní doplnil ještě další bike s ještě nižším zdvihem, a to dnes testovanou novinku S-120.
Mimochodem, samotný výrobce dává tenhle 29" bike do kategorie XC/Trail. V praxi je to jednak logická alternativa k druhé novince T-130, která nabídne o 10 mm zdvihu navíc, ovšem na 27,5" kolech. Současně je tak stodvacítka modelem s nejnižším zdvihem v nabídce Whytu, a proto ji zřejmě přiřkli vedle trailového také X-Country přívlastek.
Mluvíme-li o karbonovém rámu, musím pro upřesnění dodat, že jde o kombinaci karbonu a hliníku, tedy přesně karbonového předního trojúhelníku a hliníkové zadní stavby. Přední část rámu je do detailu tvarována přesně podle Whyte manuálu. Masivní hlavovou pasáž rozděluje po obou stranách šípovitý prolis, na který navazuje průběžně se měnící průřez obou hlavních rámových trubek.
Výrazná "Ypsilon" rozdvojka před sedlovou trubkou zpevňuje rám v místě, kde pod ní pracuje šikmo situovaný tlumič. Ten je pak prostřednictvím frézovaného hliníkového mezikusu propojen s horním vahadlem zadní stavby. Ta je stejně jako u ostatních modelů postavena na bázi čtyřčepového zavěšení, přičemž zadní čep je v bezprostřední blízkosti osy zadního kola, zatímco hlavní spodní čep se nachází nad, ale současně i mírně za šlapacím středem zhruba ve výšce řetězové linky. Mimochodem, bandáž spodní části rámu i řetězové vzpěry je zde provedena příkladně. Bát se odletujících kamenů nemusíte.
Precizně je provedeno také vnitřní vedení kabeláže, které nikde nebouchá ani neskřípe a vnitřkem je taženo jak v přední části rámu, tak v zadní stavbě.
A zmínit musím ještě jednu drobnost typickou pro Whyte a tou je integrovaná sedlová objímka doplněná o těsnící gumičku v místě, kde se sedlovka noří do rámu. Tenhle detail sice oceníte až v okamžiku nevlídného a blátivého počasí, které při našem testování nenastalo, ale je to jen další důkaz ostrovních zkušeností s bikováním za každého počasí.
Zlatou střední cestou bych nazval výbavu tohoto biku, možná trochu s přihlédnutím na funkci odpružení, protože veškeré hlavní zvolené komponenty nepatří rozhodně mezi podřadné.
Pohon tady dostal na starost kompletní Sram GX Eagle. Žádné mixování s NX nebo naopak XO1, prostě čisté GéiXo. Napřevodování je zde sériově překvapivě do rychla, a to především díky 34z. převodníku, který je propojen s dvanáctipastorkovou kazetou 10-50z. Kované Stylo kliky sice nepatří vysloveně mezi nějaké extra technologické skvosty, ale svou práci zde odvedou.
Ohledně odpružení je to o poznání veselejší, protože tady najdete kompletní Fox, a navíc v zajímavé kombinaci Float DPS Performance tlumiče a nové odlehčené Step Cast verze vidlice Float Performance 34, která kombinuje větší průměr vnitřních nohou s nízkou hmotností. Oproti běžně dodávaným vidlicím je zde upravena také geometrie, resp. offset vidlice, který je zkrácený na 44 mm. V obou případech pak odpružené jednotky kontrolují identický zdvih 120 mm.
Zapletená kola jsou zde sestavena z nábojů opatřených logem Whyte a ráfků AR-27 kanadské firmy Race Face s vnitřní šířkou 27 mm. Výplet obnáší klasických 32 drátů a s kolem je spojují jak vpředu, tak vzadu boost pevné osy, to znamená 110x15 mm vpředu a 148x12 mm vzadu. Opláštění dostal na starosti Maxxis. Zvolen byl konkrétně Forekaster TR dopředu v rozměru 29x2,3" a Crossmark II TR dozadu ve verzi 29x2,25".
Zajímavou volbou pro bike s XC geny jsou určitě i kotoučové brzdy Sram Guide RS se čtyřpístkovými třmeny. Vyzvedávat do nebe si rozhodně nezaslouží, ale na druhou stranu se na ně dalo zvyknout a při testu vysloveně ničím zásadním nelimitovaly, ačkoliv přesnost dávkování a odezva oproti Shimano XT etalonu samozřejmě pokulhávala.
Posledním komponentem, o kterém se samostatně stojí za to zmínit, je zvolená teleskopická sedlovka. Whyte totiž volí netradiční cestu a osazuje produkt méně známého výrobce Bike Yoke s názvem Revive, který v našem případě disponuje zdvihem 160 mm. Sedlovka je zajímavá tím, že disponuje speciálním resetovacím mechanismem, který by ji měl v určitých situacích v podstatě samoopravit a zamezit tak nechtěnému propružování. Vnitřní vedení je zde samozřejmostí a pochválit musím i tvar a ergonomii spodní páčky ovládající sedlovku.
Zbytek komponentů včetně sedla nese logo Whyte, což neni v dnešní době nic zvláštního. Pokud bych k nim měl pár slov říct, tak představec zaslouží absolutorium, naopak sedlo se úplně s mým osobním sedacím ústrojím ideálně nepotkává.
Testovaná velikost biku L bez pedálů vážila 13,7 kg a Whyte za ni požaduje 108 990,- Kč.
Pro dnešní specifické srovnání jsme zvolili zástupce od konkurenčních značek Norco, Kona či Santa Cruz, které se v něčem hodně podobají a jindy pro změnu celkem dost liší. Ostatně přesvědčit se o tom můžete v následující tabulce:
Stodvacítkový zdvih obvykle u celoodpružených kol neslibuje žádný velký vodvaz a spíše sází na více zdvihu, a tím pádem i více pohodlí aplikovaného více měně na bike s X-Country geometrií. Jenomže už když se podíváte na Whyte, tak na první pohled zjistíte, že je tady něco jinak.
A to "něco jinak" je v tomto případě geometrie kola, která, ať hledám, jak hledám, nemá v tomto segmentu kol obdoby. Ve stručnosti se to dá popsat asi tak, že Whyte vzal svou enduro stopadesátku, sesekal u ní zdvih o 30 mm a upravil rám tak, aby tomu odpovídala i výška středu a hleďme - tady máte "stodvácu".
Hned po prvním nasednutí nejde nevzpomenout na letní poježdění právě na zmiňované stopadesátce. Dilema s velikostí jsem tentokráte neřešil, protože testované eLko mělo některé hodnoty, jako např. ostře sledovaný reach, přesně mezi hodnotami eLkové a XLkové stopadesátky, takže jsem se rozhodl nevyžadovat tentokráte na mých 189 cm větší než eLkovou velikost. A udělal jsem dobře, protože jsem chtěl bike prověřit nikoliv v běžném XC terénu a klidnějších stezkách, ale dát mu co proto a vyzkoušet, jestli tahle cesta, kterak aplikovat nízký zdvih na enduro geometrii, je tou pravou.
Termín testovací zápůjčky spolu s ideálním podzimním počasím mi doslova hrál do karet, a tak jsem se sbalil a uprostřed října vyrazil na tři dny do Rychleb, kde je podle mě vysloveně ideální prostředí vyzkoušet, jaké geny jsou tomuhle novému Whytovi bližší. Přepracovaná geometrie a strmý sedlový úhel, který Whyte aplikuje na všechny své fully, nese jednoznačné ovoce ve stoupání. Bike byl i v zatáčivých stoupáních naprosto klidný, nevzpínal se a jediné, co mě sem tam potrápilo, byl 34z. převodník, který sice dokáže na šlapavých úsecích posunout vaši rychlost o kousíček výš, ale při dlouhých táhlých stoupáních se moje frekvence občas snižovala na frekvenci méně než nízkou, a to zejména u finálového lesního stoupáku nahoru k Walesu.
Už na přibližováku a prvních stoupacích metrech jsem si ověřil, že odpružení je zde nastaveno spíše aktivněji. Jelikož tuhle variantu u celopér vždy více oceňuji, a navíc i podporuji vyšším SAGem, zaměřil jsem se nejprve na to, jak se projev odpružení mění v závislosti na zvolené poloze páčky na tlumiči. Fox tady nabízí klasickou trojpolohovou možnost nastavení modré páčky spolu s poměrně jemným doladěním odskoku červeným kolečkem.
V prvních fázích stoupání nechávám páčku v prostřední poloze, ve druhé půlce volím raději třetí polohu, v rámci které se bike i při silovém šlapání téměř úplně přestane pohupovat. Funkce tlumiče a jeho regulátorů zde pracuje přesně tak, jak byste očekávali. Rozdíl funkce odpružení v jednotlivých polohách je jasně patrný a uděluje biku tři opravdu odlišné charaktery. Jediné, co vás tenhle systém naučí, je to, že více než kdy jindy s touto páčkou pracujete a musím říct, že bych se tady vůbec nebránil možnosti ovládat tlumič na dálku.
Na Rychlebách pravidelně potkávám opravdu hodně rozdílné jezdce sedlající od starších 26" hardtailů až po špičková enduro kola s jezdci obalenými chrániči s integrálkami na hlavě. Ne jinak tomu bylo také v rámci tohoto testu. Já si ale rozhodně nepřipadal nijak nepatřičně, byť jsem tady už hodně dlouho nebyl na kole s podobně nízkým zdvihem. Na druhou stranu, neměl jsem s sebou jen jedno kolo a to druhé už bylo významně lépe ozdvihované, takže jsem měl s čím porovnávat jak ve výjezdu, tak také ve sjezdech či kamenitých úsecích.
A začnu logicky tou lepší zkušeností a ta se týká pocitů z rychlosti a ovladatelnosti kola. Co si budeme povídat, na XC stroj je rozvor 1227 mm hodně vysoká hodnota a hlavový úhel 65,6° naopak hodně položený. To vám ovšem prakticky vůbec nevadí v okamžiku, kdy se před vámi rozprostře legendární Superflow a vy vyrazíte plni adrenalinu odhodláni užít si každou ze stovek zatáček, které na vás v následujících několika kilometrech čekají.
Na delší bike okamžitě zapomenete, resp. si ho pod sebou vůbec neuvědomíte, protože jeho schopnost okamžitě akcelerovat a hbitě se pokládat do klopenek vás doslova a do písmene po pár desítkách metrů pohltí a vy se snadno přistihnete, že s nadšením vyhlížíte další, další a zase další.
Několikrát jsem se přitom přistihl, že jsem se v klopkách tak rozvášnil, až jsem cítil žvejknutí zadního pláště odstředivou silou. Pumpičku jsem s sebou sice měl, ale potřebu dofukovat nikoliv, protože není nic horšího než brázdit traily na příliš tvrdých gumách. Mimochodem, v rámci Superflow mě zvolené, na dnešní poměry relativně úzké pláště, vůbec nijak neomezovaly. Na suchu a bez nutnosti prát se s haldami shnilého listí kombinace Maxisu Forekaster a Crossmark odváděla svou práci bez připomínek.
Druhou tvář bike odhalil na těžších kamenitých trailech, kde už to není ani zdalaka tolik o rychlosti, ale spíše o jezdeckém umu, balanci a schopnostech přesně volit stopu. Tady přišel na řadu jak poměrně nový čistě kamenitý Obelix, tak technicky náročnější Wales.
Musím říct, že v některých pasážích Walesu jsem měl co dělat, abych je vybalancoval, protože jsem v nich byl moc pomalý, jinde jsem mou nepozorností naopak příliš rychle najel blbou stopu a nedobrovolně si tak vystoupil z kola do okolních kamenů mimo trať. Vinu kola neumím posoudit ani to na něj nechci svádět, protože geometrie biku vždy můj pocit spíše klidnila, než aby nějak zvlášť rozhazovala koncentraci. Pravdou je, že dvanáct centimetrů zdvihu ve velkých kamenech vyžaduje nemalou míru vaší kooperace, zejména pak rukou, protože zdvihy nedokáží pobrat zdaleka vše, co na vás na nejnáročnějším trailu čeká. Na druhou stranu se mi za celou dobu testu nepodařilo bike dostat do dorazu a to ani na finálních sjezdových skočkách v rámci jednoho z nejstarších trailů na Rychlebách.
Delší stopa kola byla v techničtějších pasážích kamenných trailů ale spíše nevýhodou než výhodou, protože několik úzkých průsmyků a následných zatáček vás donutí trochu víc si najíždět, abyste zbytečně nedrbli přehazovačku nebo kliky o skálu, a vy se tak občas dostáváte mimo optimální najetou stopu. Pravda, ani zde to není nic zásadního, ale jistou míru diskomfortu jsem v tom prostě spatřoval, protože jsem nechtěl bike sedřít ještě víc, než už se mi podařilo.
Stodvacítka je bikem s nejmenším zdvihem od Whytu a s deklarovanými XC geny, proto cítím potřebu se krátce zastavit i nad nimi. Ono v tomhle případě není možné bike porovnávat s klasickými XCéčky, protože to prostě XCéčko opravdu není. Ostrovní trailové pojetí všech kol Whyte je patrné i zde. Bike se sice snaží o to jet a být oporou ve stoupáních, ale pokud se na něj podívám optikou dnešních XC fullů, musím říct, že nejede tak lehce jako třeba trailový Scalpel SE nebo Epic Evo. Hlavní vinu na tom nemá ani tak odpružení, které bych naopak rozhodně pochválil za jeho schopnost se přizpůsobit požadavkům ridera, ale především na můj vkus vysoká hmotnost biku. Bezmála čtrnáct kg bez pedálů je podle mě na takto koncipovaný bike, navíc s karbonovým rámem poměrně vysoká hodnota, která je zejména při rychlých změnách rychlosti znát. Otázkou je, jakou měrou se na tupější akceleraci podílejí samotná zapletená kola, protože třeba taková vizáž hliníkových nábojů evokuje buď dobu dávno minulou nebo komponent, na kterém se zbytečně šetří a to je škoda, protože si myslím, že s lepšími koly by XC schopnosti mohly být o level jinde.
Už jsem měl v rukou opravdu hodně XC-fullů i trailbiků, které se různými způsoby snažily oslovit zákazníky. Pokud se firmy dnes snaží přijít s něčím, co má geny XC, ale zdvih trailbiku, obvykle k tomu použijí čistě XC rám, na který osadí vidlici s vyšším zdvihem, teleskopickou sedlovku, širší gumy a řídítka a je hotovo. Whyte na to jde ale úplně jinak. Nejenom že nepoužívá XC rám (možná i proto, že ho nemá :-), ale navíc přichází i do tohoto segmentu s opravdu hodně progresivní geometrií, díky které jsou rázem jeho terénní ambice výrazně dál než u většiny XC/TR kol, která dnes najdeme v katalozích konkurence.
Na určité nedostatky, o kterých jsem hovořil výše, bych v tomto konkrétním případě dokázal okamžitě zapomenout. Natolik mě tenhle bike v Rychlebách bavil. O tom, že jsem si ho opravdu užíval, svědčí i tři osobáky v rámci Stravy, a jeden dokonce na Superflow 5!
Limity tenhle bike samozřejmě také má a je potřeba s nimi počítat. Na druhou stranu zábavější full, který by měl ve svém rodném listě zmínku o XC, jsem zatím nejezdil. Pokud bych se tedy měl vrátit k úvodní části článku, musel bych s klidným svědomím konstatovat, že zvolená cesta rozhodně není mimo a spíše se o ní dá mluvit jako o vizionářském směru, který je následováníhodný.
Nabídku Whyte kol můžete studovat buď na českém webu www.whyte.cz, nebo na stránkách výrobce www.whyte.bike. Video s jízdními záběry připravujeme...
Americký Trek se letos rozhodl, že dá brouka do hlavy všem, kteří to se silniční cyklistikou myslí opravdu vážně. Po loňském představení nové aero silničky Madone tak letos přišla na řadu ještě…
Celý článek…Čeká vás především kvalitní horský trénink ve společnosti závodníků profi pelotonu. A také semináře, péče špičkových techniků, fyzioterapeutů a masérů, sauna, dobré a zdravé jídlo. Prostě top…
Celý článek…Náš mini seriál poctivě šlape spolu s cyklistickou sezónou a my se inspirujeme dalšími tvářemi... Příspěvek POD POKLIČKOU s Karlou Novákovou pochází z Dámynakole.cz
Celý článek…Gravelová kola jsou tady s námi už pár let a jejich prodej potvrzuje, že promo typu...…
Celý článek…Krásné a funkční. To je nový model Orbea Diem, s nímž budete ve městě za bohy...
Celý článek…Zcela nové Turbo Porto je více než jen nejužitečnější a nejvýkonnější nákladní elektrokolo ve své kategorii. Je pečlivě zpracováno tak, aby bylo nejvýkonnějším, nejpropracovanějším a nejkrásnějším…
Celý článek…
odpověď na vlada83 — #1 Nemusis, nikdo te nenuti. :-)
odpověz na tento komentářProc bych si mel za 100 koliku kupovat karbo hlinik hybrid na eaglu?
- na tento komentář reaguje Honza S. — #2
odpověz na tento komentář